Останнім часом суб’єкти владних повноважень масово відмовляють у наданні публічної інформації, визначеної законом як така, доступ до якої не може бути обмежений, спираючись на постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України № 10 від 29 вересня 2016 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації».
Нагадаємо, що з 2016 року вже пройшло 8 років, і з цього часу багато що змінилося, зокрема і у судовій практиці. Окрім того, держоргани застосовують цю постанову при будь-якій ліпшій нагоді та всупереч прямим нормам Конституції та Закону України «Про доступ до публічної інформації».
При цьому така масова практика відмов держорганів почала розвиватися лише у 2021-2022 роках.
Раніше «Судово-юридична газета» писала про випадки, коли розпорядники інформації не надавали відповіді на запити.
Зокрема, Апарат Верховної Ради України відмовив у наданні публічної інформації на запит, направлений на ім’я спікера Руслана Стефанчука, стосовно коштів, які були витрачені на оновлення парламентського телеканалу «Рада» та на які цілі вони були витрачені, пославшись на дану Постанову Пленуму ВАСУ.
Таким чином, в Апараті ВР вважають постанову вищою за силою, ніж сам Закон «Про доступ до публічної інформації», відповідно до ч. 5 ст. 6 якого: «Не може бути обмежено доступ до інформації про складання, розгляд і затвердження бюджетів, кошторисів розпорядників бюджетних коштів та плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів, а також їх виконання за розписами, бюджетними програмами та видатками, взяття розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів бюджетних зобов’язань або здійснення розпорядження бюджетними коштами у будь-який інший спосіб, планування, формування, здійснення та виконання закупівлі товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти».
Також це стосується Національного агентства з питань запобігання корупції (НАЗК), яке не змогло надати інформацію стосовно проекту свого актА. В його поясненнях йшлося, що всі документи НАЗК є інформацією з обмеженим доступом, включно з проектами його актів. При цьому Агентство опиралося на згадану постанову ВАСУ.
Хоча відповідно до Положення про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, затвердженого постановою КМУ від 21 жовтня 2015 р. № 835, до таких даних належать, зокрема:
Ситуація повторилася з Офісом Генпрокурора і ДБР, які, відмовляючи у задоволенні запитів на публічну інформацію, посилаються саме на цю постанову ВАСУ. Слід зазначити, що запит стосувався питання, якого саме працівника правоохоронного органу було затримано (про що сам ОГП повідомив на своєму сайті, але не вказав назву органу, яким згодом виявилося Бюро економічної безпеки).
Теж саме стосується і Державної податкової служби України, яка не змогла пояснити (а точніше, навіть просто процитувати) норми податкового законодавства, які набули чинності з 1 січня 2022 року щодо плати за землю (резонансного законопроекту 5600).
Protocol.ua є власником авторських прав на інформацію, розміщену на веб - сторінках даного ресурсу, якщо не вказано інше. Під інформацією розуміються тексти, коментарі, статті, фотозображення, малюнки, ящик-шота, скани, відео, аудіо, інші матеріали. При використанні матеріалів, розміщених на веб - сторінках «Протокол» наявність гіперпосилання відкритого для індексації пошуковими системами на protocol.ua обов`язкове. Під використанням розуміється копіювання, адаптація, рерайтинг, модифікація тощо.
Повний текстCopyright © 2014-2024 «Протокол». Всі права захищені.