Скасувавши рішення суду попередньої інстанції, яким органу місцевого самоврядування відмовлено у задоволенні позову до працівника про відшкодування шкоди. Суд першої інстанції безпідставно застосував до спірних правовідносин норми спеціального закону — Бюджетного кодексу України, яким встановлений скорочений строк позовної давності в один місяць.
Місцевий суд визнав заступника голови однієї з селищних рад Рівненської області винним у вчиненні дорожньо-транспортної аварії. Механічних пошкоджень під час зіткнення зазнали службовий автомобіль марки «ВАЗ 2107», за кермом якого перебував чиновник, та іномарка «BMW X7».
Вивчаючи матеріали справи, колегія суддів встановила, що розпорядженням селищного голови, з метою забезпечення транспортної дисципліни, за відповідачем було закріплено з правом керування службовий легковий автомобіль марки «ВАЗ 2107» та укладено договір про повну матеріальну відповідальність працівника.
Цивільно-правова відповідальність обох транспортних засобів була застрахована на підставі договорів обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Страхова компанія виплатила власникові «BMW X7» необхідну суму на відновлювальний ремонт автомобіля.
Частину цих коштів погасив страховик автомобіля «ВАЗ 2107», решту суми сплатила селищна рада, після чого звернулася з позовом до заступника селищного голови з регресною вимогою про відшкодування шкоди.
Оскільки місцевий суд відмовив органу місцевого самоврядування у задоволенні позову, покликаючись, у тому числі, на пропущені строки позовної давності, позивач оскаржив судове рішення до Рівненського апеляційного суду, просив скасувати рішення та ухвалити нове — про задоволення позову.
Рівненський апеляційний суд задовольнив апеляційні вимоги позивача з наступних підстав.
Заступник селищного голови визнаний постановою місцевого суду винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди (стаття 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення).
Частина 1 статті 1172 Цивільного кодексу України (далі — ЦК України) передбачається, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх службових обов’язків.
Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 1187 ЦК України діяльність, пов’язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Protocol.ua обладает авторскими правами на информацию, размещенную на веб - страницах данного ресурса, если не указано иное. Под информацией понимаются тексты, комментарии, статьи, фотоизображения, рисунки, ящик-шота, сканы, видео, аудио, другие материалы. При использовании материалов, размещенных на веб - страницах «Протокол» наличие гиперссылки открытого для индексации поисковыми системами на protocol.ua обязательна. Под использованием понимается копирования, адаптация, рерайтинг, модификация и тому подобное.
Полный текстCopyright © 2014-2024 «Протокол». Все права защищены.